Сериалы и фильмы онлайн
Німе кіно, це загальноприйняте позначення кінематографа в перші десятиліття його історії, коли фільми виходили на екрани без синхронно записаного звуку. Саме відсутність доступної технічної можливості запису і синхронного відтворення звуку виявилося найбільш важливою обставиною, яка визначила художню специфіку кінофільмів в цей період. Відсутність у фільмах звуковій мові стало каталізатором пошуку нових можливостей організації образотворчого ряду. Завдяки цьому обмеженню склалася німа школа викладу складного сюжету засобами монтажу, з'явилися титри, основний акторської гри став специфічний вид пантоміми. До початку 1920-х років німе кіно обзавелося широким набором художніх засобів, які зумовили паралельний розвиток кількох напрямків кінематографа як мистецтва.
Начиная с фильма "Тщетные" (1964) работы Хичкока принимались публикой и критиками весьма сдержанно. Несмотря на критическое отношение к коммерческому голливудскому кино, Хичкока обожали критики французской "новой волны". Франсуа Трюффо не только подметил авторский взгляд за оболочкой развлекательного кино, он снял несколько фильмов в подражание Хичкоку и опубликовал книгу интервью со своим кумиром. Сильным влиянием Хичкока отмечены также фильмы Шаброля и Брайана Де Пальмы.